‎Dostoievski a scris:
‎„Cine are conștiință, ‎să sufere pentru greșelile lui.
‎Asta îi e și pedeapsa, bașca ocna.”
‎Totul va fi bine.
‎Ce-ai făcut?
‎De ce te uiți așa la mine?
‎Îmi pare tare rău!
‎De ce? Era nebună.
‎Voia să te rănească.
‎Să ne rănească.
‎Eu m-am ocupat de ea.
‎Acum putem fi împreună.
‎Nu cred că putem.
‎Cred că te-am distrus.
‎- Sunt bine. ‎- Ascultă-mă!
‎Nu e vina ta.
‎Tu nu ești așa.
‎Tot ce ți-am zis e adevărat.
‎Beck, Henderson,
‎Delilah...
‎Eu i-am omorât.
‎Am mâinile mânjite de sânge.
‎Joe.
‎N-ai omorât-o tu pe Delilah.
‎Eu am omorât-o.
‎- ‎Știi clișeul acela vechi... ‎- ‎Ești o scârbă vicleană.
‎...„Poți să-ți alegi prietenii, ‎nu și familia.”
‎Eu și fratele meu am învățat repede asta.
‎Tot ne putem bucura de relația noastră.
‎Părinți absenți, prea egocentrici ‎ca să observe lupul îmbrăcat în oaie.
‎Stai, ce...
‎Nu ne-a arătat nimeni ‎cum ar trebui să fim crescuți.
‎Forty era un copil.
‎Ea, o violatoare.
‎Am oprit-o.
‎L-am apărat pe Forty ‎fiindcă am fost nevoită.
‎Fiindcă nu-l apăra nimeni.
‎Era mai bine să creadă că fusese el.
‎Forty leșinase, o victimă.
‎Aveau să mușamalizeze totul, ‎să-l alinte ca întotdeauna.
‎Puteam să rămân aproape de el, să-l apăr.
‎Trebuie discreție absolută.
‎Dar familiile nu se vindecă după așa ceva.
‎Așa că am început să visez la una nouă.
‎Dacă am fi avut destul noroc.
‎Când a murit James,
‎m-am întrebat dacă familia mea ‎era singura pe care o meritam.
‎Apoi te-am văzut pe tine.
‎Mi-am dat seama din prima,
‎am recunoscut ceva în tine. Hei,
‎deștept, sexy, amuzant,
‎puțin mister care te făcea mai palpabil, ‎nu ca scos din romane.
‎Am început să visez din nou.
‎Când te-ai îndepărtat, ‎mi-am zis că te pot repara.
‎O vreme, a funcționat.
‎Ți-am arătat cum să te vindeci.
‎Erai mai puternic decât îmi imaginasem.
‎Ți-am arătat ce voiam ‎arătându-ți ce nu voiam.
‎Când mi-ai ținut partea și am fost uniți,
‎am știut că am putea fi o familie mai bună ‎decât a mea.
‎Te „lupesc”.
‎Și eu pe tine.
‎Poate am devenit ușor obsedată.
‎Poate m-am folosit de mijloacele alor mei ‎după plecarea lui Candace.
‎Măcar atât îmi datorau.
‎Am devorat ‎cartea fostei tale iubite moarte.
‎Toate articolele, editorialele,
‎cititul printre rânduri.
‎Mi-am dat seama ‎că Guinevere Beck era banală și mediocră.
‎Nu te merita.
‎Apoi,
‎l-am găsit pe adevăratul Joe.
‎Erai chiar mai deștept,
‎mai pătimaș și mai devotat decât știam eu.
‎Ești abil...
‎și practic.
‎Pe bune, scoți geniul din oameni.
‎Nu scria Beck asta nici într-un milion ‎de ani dacă n-o împingeai tu.
‎Da, ai făcut lucruri îngrozitoare,
‎dar asta fac oamenii sensibili ‎când sunt blocați într-o relație aiurea.
‎Am încercat să te fac să mi te arăți.
‎Dacă puteai crede în mine,
‎dacă-mi puteai arăta ‎cele mai negre secrete ale tale,
‎ne puteam începe viitorul împreună ‎cu dreptul.
‎Dar s-a băgat Delilah.
‎A aflat cine erai și a dat înapoi.
‎Tu ți-ai pierdut încrederea.
‎Voiai să renunți la noi.
‎La mica noastră familie.
‎Așa că te-am urmărit.
‎Ia asta!
‎Dă-i-o lui Delilah!
‎Când i-o tragi,
‎să te gândești la mine, da?
‎Slavă Domnului! Te rog, ajută-mă!
‎Ascultă, Will e nebun!
‎- Dumnezeule! ‎- Cred că e o cheie pentru cătușe.
‎Nu știu dacă e la Will ‎sau dacă e una de rezervă.
‎I-am promis că nu voi spune nimic ‎despre ce-a făcut,
‎dar nu cred că m-a crezut.
‎Trebuie să mă ajuți să scap, te rog!
‎A zis că se va întoarce mai târziu. ‎E drogat.
‎Repede, te rog! ‎Ne va face rău amândurora.
‎Grăbește-te! Ajută-mă ‎înainte să se întoarcă!
‎M-am ocupat de Delilah ‎cum m-am ocupat de dădacă.
‎Te apăr fiindcă asta vreau, Joe.
‎Nu m-ai distrus.
‎Ți-ai deschis inima în fața mea.
‎Suntem suflete pereche, Joe.
‎Ce mama naibii?
‎Joe?
‎Te rog, spune ceva!
‎Cum rămâne cu Ellie?
‎Ellie? Trebuie să vorbim despre sora ta.
‎Hei!
‎- E în regulă, da? Vin cu gânduri bune. ‎- La ora trei dimineața.
‎Pe bune!
‎Știi că Delilah primește ‎amenințări cu moartea?
‎Da, știu.
‎Mă gândeam ‎că m-ai putea ajuta cu informații.
‎Cum?
‎Nu știu, povestește-mi ‎despre cazul Henderson!
‎Orice-ți amintești ieșit din comun.
‎Niciun detaliu nu e prea mic.
‎Sună bine?
‎Știu schema asta din filmele ‎pe care le-am văzut.
‎Încerci să mă prinzi în capcană.
‎Ellie va fi bine.
‎Doar nu crezi că aș fi...
‎dacă n-aș fi avut un plan pentru ea.
‎Deci ai un plan?
‎E simplu.
‎Mai întâi, o facem să pară suspect ‎în cazul Henderson.
‎- Poftim? ‎- Nu judeca încă, da?
‎Lasă-mă să termin!
‎Pasul unu:
‎îi înscenăm lui Ellie moartea ‎lui Henderson cu un pont anonim.
‎Love, zi-mi că n-ai făcut deja asta!
‎Unde erai în seara ‎în care a fost omorât Henderson?
‎Da, Delilah te-a apărat.
‎Mesajele tale cu Henderson arată ‎că avea planuri în noaptea aia.
‎Un pont nou indică prezența ta ‎în casa lui în noaptea crimei.
‎N-am făcut nimic.
‎Vreau să mergi la secție
‎ca să te întreb câte ceva.
‎Pasul al doilea: o ajutăm ‎cu cel mai bun avocat al familiei.
‎Deoarece nu există dovezi
‎și ea are doar 15 ani,
‎totul devine o glumă.
‎Te las să termini.
‎Păi...
‎atunci va fi găsit trupul lui Delilah ‎cu un bilet de adio.
‎Va deveni un simbol feminist postum ‎căci l-a distrus pe cel care a abuzat-o.
‎Unda de șoc va distruge cazul. ‎Ellie va primi daune morale uriașe.
‎Ar putea folosi scandalul ‎ca să-și lanseze cariera.
‎Cel mai important
‎e că ancheta va fi otrăvită.
‎Nu va mai fi făcută legătura ‎dintre tine și Henderson.
‎Nu va funcționa.
‎N-ar funcționa...
‎dacă ai mei n-ar avea poliția în mână.
‎Așa a fost mușamalizat cazul dădacei.
‎Experiența o va întări pe Ellie, ‎o va face mai deșteaptă
‎- ...și o va ajuta. ‎- Ca pe Forty?
‎- Ai grijă! ‎- Bine, Ellie.
‎Ce minte bolnavă ar crede ‎că unui adolescent
‎i-ar prinde bine ‎să ajungă la casa de copii?
‎Dacă ai o idee mai bună, te ascult.
‎Scuze, mi-e greu să gândesc clar ‎din cauza nebuniilor pe care le debitezi!
‎Adună-te!
‎Nu mă așteptam să faci istericale.
‎Istericale? Ai omorât-o pe Delilah!
‎Fiindcă tu ai omorât o celebritate.
‎Știi de ce se întâmplă asta?
‎Fiindcă, în timp ce eu ‎începeam să te înțeleg,
‎să te înțeleg cu adevărat,
‎tu visai la cai verzi pe pereți.
‎O fată perfect de imperfectă.
‎Ai văzut ce-ai vrut să vezi.
‎Dar eu am fost mereu aici,
‎mereu.
‎Nu era așa greu.
‎Trebuia să fii atent.
‎Trebuie să termin ‎un tort de nuntă, deci...
‎Stai, Love! Te rog!
‎Te rog, lasă-mă să ies!
‎Love? Love!
‎O nebună m-a închis în cușcă, ‎dar nu e momentul să mă panichez.
‎Ellie e în pericol.
‎Sau nu? Dacă planul ei e bun?
‎Părea sinceră. Mai ușor. Gândește! Așa.
‎Oare Love chiar se gândește ‎la binele lui Ellie?
‎Nu. Bun. Trebuie să mă eliberez. ‎E clar. Simplu. Imposibil.
‎Cred că înțeleg în sfârșit ‎prin ce a trecut Beck.
‎E mult de digerat.
‎Ce-a făcut Beck în situația asta?
‎- Te iubesc! ‎- Așa.
‎S-a prefăcut că mă iubea.
‎Tot ce mi-am dorit ‎a fost ca Beck să mă înțeleagă.
‎Să mă înțeleagă și să mă accepte.
‎Tu m-ai înțeles. ‎Chiar și părțile de care mi-e rușine.
‎Îmi ceri să te înțeleg, să te iubesc.
‎Nu știu ce să simt, Love.
‎Dar știu ce să fac.
‎Ai probleme din cauza armei?
‎Nu, deloc.
‎Deci putem fi împreună pe vecie?
‎Te iubesc tare mult, Joey! Tare mult.
‎Nu e greu să convingi ‎pe cineva că-l iubești‎
‎dacă știi ce vrea să audă.
‎Zi faină, amice!
‎- Biroul de producție mobil D-Fol. ‎- ‎Forty, slavă Domnului!
‎Sunt la secție acum
‎și nu vor să mă lase să plec.
‎Vreau să-mi plătești cauțiunea
‎sau ce-ai făcut ‎pentru Will și pentru sora mea.
‎Stai, Ellie?
‎- Ce-ai făcut? ‎- ‎Nimic.
‎Are legătură cu Henderson, ‎dar n-am făcut nimic.
‎M-a adus un polițist, ‎pe care-l știe Delilah,
‎iar tipul care mă interoghează ‎cred că e de la Omucideri.
‎Te rog! Delilah e de negăsit.
‎Poți veni la secția Wilcox?
‎Nu pot, sunt pe Coasta de Est.
‎Pe bune?
‎Stai liniștită, da? Îl trimit pe Morris.
‎- ‎Cine e Morris? ‎- ‎E avocatul familiei
‎care se ocupă de cazurile ușoare ‎și de cauțiuni sub 600.000$.
‎Te scoate într-o clipă.
‎Forty, se complică treaba.
‎Hei, promit că te ajut, da?
‎Nu spune nimic,
‎fă pe proasta și nu bea nimic,
‎fiindcă-ți fură ADN-ul.
‎STATUL NEW YORK ‎ADMINISTRAȚIA PENITENCIARELOR
‎Dr. Nicky. Salut, sunt Forty Quinn,
‎scenaristul/producătorul ‎viitoarei adaptări cinematografice
‎a cărții ‎The Dark Face of Love, ‎în regia lui Kathryn Bigelow...
‎Da, grozav. Treci la subiect, te rog?
‎Sunt aici ‎doar pentru că m-a obligat directorul.
‎Presupun că l-ai mituit.
‎Direct la subiect. Îmi place.
‎Uite ce e: ‎nu cred că ai omorât-o pe Guinevere Beck.
‎Nu mai spune!
‎Ești unul dintre fanii ‎de pe forumul „Eliberați-l pe dr. Nicky”?
‎Foști pacienți, ‎adepți ai teoriei conspirației.
‎Ascultă-mă bine!
‎Nu contează ce zic ei.
‎Ei zic că ești nevinovat.
‎Nu vrei să fii liber?
‎Nu.
‎Sunt vinovat ‎fiindcă mi-am distrus căsnicia,
‎soția, copiii.
‎Nu am omorât-o pe Beck, dar sunt vinovat.
‎Vinovat că am folosit-o.
‎Nu e prima. Ea...
‎Ea... Ea e prima care a sfârșit moartă.
‎Nu, sunt un om rău.
‎Sunt exact unde mi-e locul.
‎Nu... Nu așa îmi imaginam că ești ‎când scriam personajul tău.
‎Mă așteptam să fii supărat ‎că ai fost condamnat pe nedrept.
‎Am fost.
‎Dar, mulțumită Domnului, ‎acum văd lucrurile cu alți ochi.
‎Mi-am întors trupul și spiritul
‎- ...către o putere mai mare. ‎- Și eu, frate. Toți pașii.
‎Sunt bine, domnule Quinn.
‎Știi de ce? ‎Fiindcă merg alături de Hristos.
‎Și, dacă mă voi căi,
‎- ...voi fi iertat. ‎- Între timp, un criminal e în libertate.
‎În lume există și rău, vei vedea.
‎Dar prefer să mă ocup de răul ‎pe care-l văd zilnic în oglindă.
‎Mișto.
‎Nu ești curios să afli ‎cine e pacientul misterios
‎cu nume fals, care n-a putut fi găsit?
‎Da, am citit pe forum. ‎Se numește cercetare.
‎Nu vreau să asmut toată presa ‎pe un tip care voia doar să se trateze.
‎El e Paul Brown.
‎Da. Ne-a zis că îl cheamă Will, ‎dar numele lui adevărat e...
‎Încetează!
‎Dacă ai dreptate, stai departe de el!
‎Nu. Îl putem opri.
‎Nu. Dacă a omorât-o pe Beck, ‎cine știe ce îi poate pielea.
‎Ce-i făcut e bun făcut. ‎Va fi pedepsit, dar nu de noi.
‎Încrede-te în dreptatea divină!
‎Încrede-te în univers, omule! ‎Doar el te poate elibera.
‎Mișto. Așa voi face.
‎Problema e...
‎că tipul iese cu sora mea, pastore!
‎Ce-ar fi să-mi spui tot ce știi?
‎Sau o vei avea pe conștiință.
‎Dumnezeu să vă binecuvânteze ‎pe tine și pe sora ta.
‎Futu-i!
‎Amy mi-a dat memoriul.
‎Personajul principal, Beck.
‎E Joe.
‎CANDACE, SUNĂ-MĂ IMEDIAT!
‎??????? ‎CANDACE
‎AVEAI DREPTATE ‎TREBUIE SĂ-MI AVERTIZEZ SORA
‎UNDE EȘTI? ‎SUNĂ-MĂ NAIBII!
‎Mergem?
‎Pe curând, dră Alves.
‎Da, distracție plăcută!
‎Încă ceva.
‎Oriunde ar fi sora ta, ‎are 12 ore la dispoziție să apară
‎sau chem Protecția Copilului ‎să se ocupe de tine.
‎Fiindcă
‎tocmai am dat-o dispărută.
‎Poate face asta?
‎Hai să vorbim afară!
‎ELLIE: ‎UNDE EȘTI?
‎FORTY: ‎AM ATERIZAT ÎN LA
‎ELLIE: ‎NU POT MERGE ACASĂ
‎NE VEDEM LA ANAVRIN. ‎TE AȘTEPT DUPĂ CE MĂ OCUP DE CEVA.
‎Mai las-o puțin!
‎E familia Quinn.
‎Da, păi ei au mereu multe pe cap.
‎S-ar putea ‎să nu mai fie o prioritate în curând.
‎Știi ce?
‎N-am nimic pe azi.
‎Nu strică s-o urmărim.
‎Dacă văd ceva distractiv, te sun.
‎Brioșe?
‎Da, țin minte că-ți datoram una.
‎N-am avut timp să fac o ‎religieuse.
‎Prima oară am mâncat o brioșă...
‎la orfelinat.
‎Mama nu mă lăsa să mănânc brioșe.
‎Ăsta e un abuz asupra copilului.
‎Îmi zicea: „Sunt prăjituri, Joey. ‎Citește ingredientele!”
‎Nu zicea rău.
‎- Nu vorbești despre ea. Mai e... ‎- În viață?
‎În viața ta.
‎Era o sfântă.
‎Îi dădeam bătăi de cap.
‎Mi se pare că doar voiai zahăr ‎la micul dejun.
‎Ca orice copil.
‎- Măcar o aveai pe ea. ‎- A făcut tot ce-a putut.
‎Ce...
‎Îți bați joc de mine?
‎De asta te temi?
‎Nu-s otrăvite, Joe!
‎Nu. Love. Love?
‎- Mă crezi nebună. ‎- Nu e asta.
‎Nu. N-am vrut să spun nimic.
‎Despre ce?
‎Nu pot mânca
‎cu un cadavru care putrezește ‎la nici un metru de mine.
‎Dar mi-e foame.
‎Deschide cușca!
‎Măcar cât s-o pot muta pe ea de-aici.
‎Love, am încredere în tine.
‎Trebuie să mă crezi și tu.
‎Te cred.
‎Joe, nu!
‎Nu, sunt gravidă!
‎Sunt gravidă.
‎Joey...
‎Joey, știu că ești acolo.
‎Joseph.
‎Nu se va întâmpla nimic rău.
‎De ce te ascunzi?
‎A venit ca să mă ia de-aici.
‎Doar o vreme.
‎Nu ți-ar fi bine cu mine acum.
‎Ce s-a întâmplat... Așa e mai bine.
‎De ce l-ai tot lăsat să se întoarcă?
‎Ca să ai tată.
‎- Ai nevoie de tată. ‎- Am nevoie doar de tine.
‎Nu mă aștept să înțelegi asta,
‎dar băieților le trebuie bărbați puternici ‎care să-i învețe ce e bine.
‎Am încercat să te învăț, dar am eșuat.
‎E vina mea că ești așa.
‎Îmi pare rău!
‎Îți trebuia un tată adevărat.
‎Un tată.
‎Voi fi tată.
‎Ești sigură că e...
‎Cu Milo am folosit prezervative.
‎Joe.
‎Zi ceva!
‎Așa e.
‎Acum mă crezi o psihopată.
‎Chiar credeai că am vrut ‎să rănesc pe cineva?
‎Am urât să-i fac asta lui Delilah.
‎Tocmai făcusem testul. Tocmai aflasem.
‎Aveam să-i permit ‎să-i distrugă viața bebelușului nostru?
‎Toată viața...
‎am făcut ce a trebuit...
‎când am iubit pe cineva.
‎Și te iubesc.
‎Te iubesc.
‎Nu știu ce să zic.
‎Spune: „Love, înțeleg.
‎Love,
‎amândoi a trebuit să învățăm de mici ‎cum să supraviețuim.”
‎Câți ani aveai prima oară?
‎Nouă.
‎Îmi pare tare rău!
‎Erai doar un copil.
‎Și tu la fel.
‎Și ea la fel.
‎Ea?
‎Am un presentiment.
‎O fiică. O fetiță.
‎Am fost proastă să cred că m-ai ierta.
‎A trebuit să-mi spun asta ‎ca să pot duce treaba la capăt.
‎Dar acum mă urăști.
‎Love...
‎Dacă vrei să mă urăști...
‎să fugi...
‎să mă denunți...
‎să mă rănești...
‎fă-o!
‎Nu te voi ține cu forța aici.
‎Candace a zis ‎că voi da piept cu mine însumi.
‎Poate acum e momentul.
‎Când dau piept cu tine.
‎Situația asta...
‎n-o găsești în niciun manual de întâlniri.
‎Așa e.
‎Înțeleg dacă nu mă mai poți iubi.
‎Sau dacă nu vrei.
‎Vreau.
‎Iubirea adevărată nu se evaporă
‎când situația devine mai dificilă.
‎Îți voi recâștiga încrederea.
‎Voi face orice va fi nevoie.
‎Nimic nu e mai important decât asta.
‎Ar fi ciudat dacă te-aș chema din nou ‎la nunta lui Lucy și Sunrise?
‎Asta e puțin ciudat, drept să spun.
‎Ellie nu răspunde.
‎Nu pot încă să mă sustrag de-aici ‎ca să merg s-o caut.
‎EȘTI BINE?
‎Nu ai încredere în mine.
‎De ce ai avea? ‎Nici măcar eu nu știu ce simt.
‎Cum pot să judec ce ai făcut tu,
‎când nu diferă cu nimic ‎de ce am făcut eu?
‎Dar dacă-mi permit să te iert ‎și să fiu fericit cu tine,
‎acceptând binele și lumina ‎care vin la pachet cu răul din tine,
‎ce fel de tată sunt eu?
‎Nu, îmi pare rău!
‎- Îmi pare rău, domnule. ‎- Gabe! Vreau să vorbesc cu sora mea.
‎Chiar acum!
‎Atunci o vei suna mai târziu.
‎E cu Joe?
‎Will cel talentat și nenorocit? ‎Ascultă-mă bine!
‎E în pericol.
‎- Iar te droghezi... ‎- Sunt treaz, dobitocule.
‎Asta e o zi sacră, ‎iar scenele tale nu o vor da peste cap.
‎Nu pot să mă ocup... Nu, Forty!
‎Hei, Forty!
‎- Camaradul de trezie... ‎- Love!
‎...va veni în zece minute.
‎Ți-o zic cu drag: maturizează-te!
‎Da, iar e drogat.
‎Du-te-n mă-ta!
‎Nu-i poți repara pe toți.
‎Iubirea te împinge la nebunii.
‎Te muți în celălalt capăt al țării ‎pentru o fată pe care abia ai cunoscut-o,
‎care deja are iubită...
‎Nimeni nu te-ar putea acuza ‎că ești rece, Love.
‎Că n-ai inimă.
‎Țin minte ‎când te-am văzut prima oară la muncă.
‎Țipai la un angajat al studioului ‎ca o zeiță a distrugerii,
‎iar eu mi-am zis:
‎„Mă sperie.
‎Va distruge totul într-o clipă ‎fără să aibă vreo remușcare.”
‎Atunci am văzut ce și cine erai.
‎Atunci m-am îndrăgostit de tine.
‎Regina mea,
‎Împreună vom crește copii ‎care nu se tem de nimic.
‎Cu inimi mari cât luna.
‎Copii originali și sinceri.
‎Ca tine.
‎Tot ce mi-am dorit a fost să iubesc ‎și să fiu iubită de cineva sincer.
‎Și eu.
‎Ești sufletul meu pereche.
‎- Da, sunt. ‎- Frumoasă.
‎Asta suntem noi?
‎- Suflete pereche? ‎- ‎Te iubesc, scumpo!
‎Asta e dragostea adevărată?
‎Să știi și să accepți totul.
‎Te iubesc tare mult.
‎- Jurământul tău e mai fain ca al meu. ‎- Ba nu!
‎- Vorbesc serios. ‎- Eu vorbesc serios.
‎În numele autorității oferite
‎de Mama Divină ‎și de statul California,
‎vă declar...
‎căsătorite.
‎Haide, sărut-o! Haide!
‎- Haide! ‎- Sărut-o!
‎Vom avea o fetiță împreună.
‎Sunt îngrozit, ‎dar poate așa se simte fiecare părinte.
‎Știu doar că nu o pot apăra ‎dacă nu-i sunt alături
‎și nu-i pot fi alături fără să te iubesc.
‎Ce e?
‎Te iubesc.
‎Chiar așa?
‎Da.
‎Încă?
‎Și mai mult.
‎Închide magazinul și pleacă!
‎- Suntem în amiaza mare. ‎- Calvin...
‎pune pe ușă un semn cu „închis ‎pentru inventar” și pleacă naibii!
‎Cum spui tu.
‎Da, mersi pentru ton! Ești concediat!
‎Bun.
‎Îi voi evacua pe toți
‎înainte ca șeful drogat și penibil ‎să-i concedieze și pe ei.
‎Vai de mine!
‎Bun, nenorociților. ‎Acum puteți să vă deschideți telefoanele
‎și să veniți pentru cel mai frumos tort ‎pe care l-ați văzut,
‎dar din partea drei Love Quinn.
‎Da!
‎HEI, BOULE! ȘTIU TOTUL.
‎STAI DEPARTE DE LOVE ‎VINO ACUM LA ANAVRIN
‎NU ÎNCERCA VREO PROSTIE!
‎LOVE, E O URGENȚĂ. ‎GABE NU MĂ LASĂ SĂ INTRU. EȘTI CU JOE?
‎E PERICULOS ‎SUNĂ-MĂ!
‎Intru eu ca să-l calmez puțin. ‎După cinci minute vii și tu, da?
‎Cinci minute. Las' pe mine!
‎Ellie.
‎Ellie, mi-am făcut griji.
‎Nu te apropia!
‎Ce e? Ți-a zis Forty ceva despre mine?
‎Fiindcă nu-i întreg la cap. ‎Toată ziua m-a vorbit de rău.
‎Mă cunoști.
‎Te rog, te pot ajuta!
‎Nu știu unde să merg.
‎Acasă mă așteaptă Protecția Copilului.
‎Forty mi-a zis să ne vedem aici, ‎dar e înăuntru și-i lasă mesaje lui Love.
‎- Mă sperie. ‎- E bine.
‎- Ne ocupăm noi de el. ‎- Vorbește despre tine.
‎Zice c-ai omorât-o pe Beck,
‎că ai încercat ‎să o îngropi de vie pe Candace.
‎Aș face eu asta?
‎- De ce ar zice asta? ‎- E drogat.
‎Unde e sora mea, Will?
‎Nu-mi pasă de nimic altceva.
‎Unde e Delilah?
‎- Ai rănit-o, Will? ‎- Nu.
‎Atunci unde e?
‎Ellie, e vina mea.
‎Familia Quinn e foarte puternică
‎și scapă nepedepsită mereu.
‎M-am amestecat în treaba lor...
‎la fel și sora ta.
‎Și ce? Sunt cumva ca în ‎Nașul?
‎Ellie, nu cred că Delilah se mai întoarce.
‎- Poftim? ‎- Aș vrea să fie altfel,
‎dar trebuie să te apărăm ‎și să te ascundem de ei.
‎- Sora mea... ‎- S-a dus.
‎Nu poți merge acasă.
‎Protecția Copilului nu e minunată.
‎Hai cu mine!
‎- Trebuie să pleci. ‎- Respiră!
‎- Ascultă! ‎- Ești agitat.
‎- Stai jos! ‎- Ți-am zis că nu-s drogat!
‎Nu sunt.
‎E Joe...
‎Mi-ai citit mesajele?
‎Nu vorbești coerent.
‎Nu, Love. Îți spun asta frumos:
‎fac exerciții de respirație ‎cu tine mai târziu.
‎Mai întâi trebuie să te salvez ‎de un nenorocit de criminal în serie.
‎Mă ocup eu de asta.
‎Pleacă, te rog!
‎Bine.
‎Am încredere în tine. Dacă vrei, plec.
‎Dar înainte să plec,
‎ca să stau eu liniștită,
‎spune-mi și mie planul tău!
‎Poftim!
‎Ieși pe ușa laterală ‎în caz că ești urmărită!
‎Du-te la Union Station ‎și ia un tren spre est!
‎Du-te tot în est, da?
‎- Când ajungi, sună-mă! ‎- Unde să ajung?
‎- În locul unde-ți vei începe viața. ‎- Viața mea e aici.
‎Ellie, ești una ‎dintre cele mai inteligente persoane.
‎- Te descurci. ‎- Cum adică?
‎Ia-o de la capăt!
‎Găsește un oraș!
‎- Florida ar putea fi un loc bun. ‎- Am 15 ani.
‎Aproape 16, nu?
‎Când vei ajunge, te voi ajuta cu actele.
‎Îți voi trimite bani ‎cât vei avea nevoie. Nu te voi părăsi.
‎- Atunci ce naiba e asta? ‎- Asta trebuie să facem!
‎Te urăsc.
‎Tu i-ai adus în viața noastră
‎și din cauza ta s-a dus Delilah.
‎A murit, nu?
‎E moartă?
‎Îmi pare rău.
‎Și acum apari și faci pe eroul?
‎Du-te-n mă-ta!
‎Nu-s erou, crede-mă! Vrei adevărul?
‎L-am omorât pe Henderson
‎și nu simt nicio remușcare.
‎Eu pot să te apăr ‎de oameni mult mai răi decât mine.
‎Acum lasă-mă să te ajut!
‎Mi-ai distrus viața.
‎Îmi pare sincer rău. Ușa laterală.
‎Sper să arzi în iad.
‎Are dreptate să mă urască.
‎Cât timp e în siguranță...
‎Oare așa se simte un tată?
‎De ce îl aperi?
‎De ce nu mă asculți?
‎Fiindcă îi lași pe oameni ‎să te influențeze, Forty.
‎Nu. Eu am rezolvat cazul, da? ‎Văd Matrix-ul
‎și e exact ce a vrut să ne spună Candace.
‎Uită-te mai atent!
‎Oamenii din jurul lui dispar.
‎Mor în moduri foarte ciudate.
‎Mai întâi, Beck și prietenii ei,
‎acum lipsește sora lui Ellie.
‎Henderson a fost omorât, ‎iar noi tocmai fuseserăm la el acasă.
‎- Da? Candace mi-a zis... ‎- Candace era nebună!
‎Vorbești ca un nebun obsedat ‎de conspirații.
‎Ai slăbiciuni.
‎Joe e slăbiciunea ta.
‎E un lup însetat de sânge ‎și e slăbiciunea ta.
‎Joe, ai întârziat.
‎- Intră! ‎- Joe, poți aștepta afară...
‎Nu.
‎Chiar insist.
‎Uite cum stă treaba: familia noastră ‎poate să-ți facă viața un iad.
‎Te putem trimite la închisoare. ‎Putem și mai mult de-atât.
‎Nu știu ce crezi tu că am făcut,
‎așa că spune-mi ca să vorbim!
‎Cu ce să încep? ‎Cu faptul că obișnuiești să minți
‎și să urmărești și să omori oameni?
‎Sau cu faptul ‎că ți s-a pus pata pe sora mea?
‎N-o voi răni pe Love.
‎- Nu vei apuca. ‎- Gata, de-ajuns.
‎Da? Joe, putem să-l lăsăm să se calmeze.
‎- Nu, Forty! ‎- Hei!
‎- Dă-te înapoi! ‎- Lasă arma!
‎- Nu fi nebun! ‎- Mai sănătos de-atât n-am fost niciodată.
‎Tu mă aperi, eu te apăr.
‎Forty, hai să vorbim!
‎Joe, dacă mai faci un pas, te împușc.
‎Love, îți zic pentru ultima oară: pleacă!
‎Știu că nu vrei să-l rănești.
‎Ba vreau.
‎Dacă m-ai asculta, ‎ai înțelege de ce-s nevoit.
‎Forty, dacă faci asta, nu te iert.
‎Nu mă vei mai vedea niciodată.
‎Nici pe bebeluș.
‎Bebelușul nostru.
‎O fetiță.
‎- Ești... ‎- Da.
‎Chiar crezi că l-aș lăsa pe Joe ‎în preajma mea
‎dacă n-aș crede, în inima mea, că merită ‎să facă parte din familia noastră?
‎Ce naiba e cu tine?
‎Ai aduce pe lume un copil.... ca noi?
‎- Vorbește stima ta de sine inexistentă. ‎- Nu.
‎Ești la fel de distrusă ca mine.
‎Doar că minți mult mai bine.
‎Iisuse, Love, crezi că nu știu?
‎După atâția ani, ‎chiar crezi că-s așa prost?
‎Că nu știu ce-ți poate pielea?
‎Toată viața te-am menajat,
‎iar asta m-a ros pe dinăuntru.
‎Te iubesc,
‎dar ești nebună
‎dacă ai impresia că poți fi o mamă bună.
‎Forty, nu-ți pedepsi sora ‎fiindcă ești supărat pe mine!
‎Ai dreptate,
‎am făcut lucruri îngrozitoare...
‎în trecut.
‎Însă acum îmi pasă doar de ea,
‎de copilul nostru
‎și de tine.
‎Crezi...
‎că faptul că mi-ai lăsat sora gravidă ‎te transformă în altă persoană?
‎Nu.
‎Eu nu cred.
‎- Nu. ‎- În genunchi, psihopatule.
‎Forty...
‎Dostoievski a afirmat ‎că cei răi vor să fie pedepsiți.
‎- Te rog, Forty! ‎- Un pas în spate!
‎Am zis să faci un pas în spate!
‎Dacă cei răi nu sunt prinși,
‎își caută singuri pedeapsa,
‎într-un fel sau altul.
‎Închide ochii, Joe!
‎Cel puțin unele pedepse sunt rapide.
‎Vai, nu!
‎Iar unele pedepse nu se mai termină.
‎Sunteți bine?
‎Dumnezeule, dacă veneam ‎o secundă mai târziu...
‎Polițist implicat ‎într-un schimb de focuri. Om la pământ.
‎Trimiteți o ambulanță la Anavrin! ‎Am nevoie de confirmarea sergentului.
‎- Forty... ‎- ‎Am văzut clipa în care ai știut...
‎că fratele tău era mort
‎și ți-am surprins privirea.
‎Am știut în clipa aceea ‎că aveai nevoie de mine
‎cum n-a avut nimeni niciodată. ‎Și că vei avea mereu.
‎Uneori, oamenii primesc ‎exact ce-și doresc,
‎iar asta poate fi pedeapsa perfectă.
‎Nu!
‎Eu și karma suntem în conflict.
‎Unii primesc ce merită.
‎Alții nu.
‎AM PRIMIT $. TRIMITE IAR ÎN 3 LUNI. ‎E
‎Cu fiecare zi care trece,
‎dreptatea pare tot mai mult ‎o fantezie literară.
‎În ‎Crimă și pedeapsă, ‎eroul pleacă de voie bună în exil.
‎E ucis, dar a găsit dragostea.
‎Dacă se căiește, poate fi mântuit.
‎El și femeia iubită pot fi salvați.
‎ORFELINATUL IRVING PENTRU BĂIEȚI
‎Nu poți salva pe cineva de sine însuși. ‎Am vrut să facem asta... cu Forty.
‎Durerea a fost oribilă la început,
‎dar ultimul său dar a fost ‎faptul că eroicul ofițer Fincher
‎a început să-l suspecteze ‎în cazul Henderson.
‎Relațiile familiei Quinn au închis cazul ‎și au contaminat orice viitoare anchetă.
‎Așa am și eu cazierul curat.
‎Nu că voi avea conștiința curată vreodată.
‎Dar e greu să fii trist...
‎când crește o nouă viață.
‎Iată-mă și pe mine!
‎Nimeni nu mă poate grația.
‎Trebuie să-mi duc pedeapsa.
‎Nu orice Siberie e rece.
‎În unele sunt 23 de grade, e însorit, ‎iar arhitectura peisagistică e eco.
‎Sunt pregătit să-mi cunosc fiica.
‎Să fiu tatăl bun pe care nu l-am avut.
‎Să-mi creez familia la care am visat. ‎Pe care o merită ea.
‎Ce ironic e destinul!
‎Habar n-aveam că voi construi ‎o cușcă care-mi va deveni capcană.
‎Când m-am trezit aici, încuiat, ‎am crezut că totul s-a sfârșit.
‎Dar nu așa stă treaba cu destinul, nu?
‎E doar începutul...
‎fiindcă aici trebuia să fiu...
‎ca să te întâlnesc...
‎pe tine.
‎Aici erai,
‎cu cărțile și soarele tău.
‎Atât de aproape, dar la lumi depărtare.
‎Voi afla calea de a ajunge la tine.
‎Pe curând, vecino!
‎Subtitrarea: Alexandru Pintilei